Før der blev lys, fandtes der engle.
Det ene øjeblik mørke. Det næste øjeblik lystes himlen op af strålende væsener.
Det var fuldkomment, men det varede ikke.
Lucifer gjorde oprør mod Gud. En grænse blev trukket i Paradis.
En krig blev indledt. Alle engle var tvunget til at vælge:
Himlens hellighed eller kaosset udenfor.
En engel vægrede sig.
Han mente, at det eneste, som var værd at kæmpe for, var kærligheden.
Han blev fordrevet fra himlen, men han faldt ikke alene.
Alle engle, som ikke havde valgt side, faldt i et glimt af almægtigt raseri.
De er de faldne. Forviste fra himlen strejfer de om på Jorden-
-indtil den engel, som gjorde oprør, opgiver kærligheden og vælger side.
Det var dengang. Nu er det nu.
TILLID
-Er vi fremme? -Ja.
-Lille skat... Bare jeg kunne hjælpe dig. -Jeg klarer mig.
Her. Jeg syntes, at du skulle have noget at åbne på din fødselsdag.
Tak.
Jeg elsker dig.
Farvel, far.
Velkommen til Sword og Cross Academy. I over 75 år har vi hjulpet unge-
-som på grund af sociale og følelsesmæssige problemer...
...ikke har befundet sig godt i et traditionelt studiemiljø.
Vi forener studieforberedende undervisning med førende behandlingsmetoder-
-og fritidsaktiviteter med fokus på personlig vækst.
-Hvor vil du have ham denne gang? -Derinde.
Bland andet fægtning, svømning og vort verdensberømte bibliotek.
Vor grundlæggers filosofi udspringer af de centrale principper...
Kom med alle risikable genstande.
Alkohol, narkotika, våben, banderelaterede genstande eller tøj...
Musikafspillere, tablets, spillekonsoller, computere...
Mobiltelefoner. Du får ti minutters telefontid om ugen.
Hvad er det? Risikabel genstand.
Jeg har ikke hele dagen, Randy!
-Arriane! Vis Lucinda til hendes værelse. -Ja, det skal jeg nok.
Du kan hente bagagen efter frokost.
Fortæl om din weekend, Cam!
-Arriane. -Luce.
Vi behøver ikke en politianmeldelse denne gang.
Vi holder øje med ham.
Undgå Cam. Han er lig med ballade. Og ikke på den gode måde.
Må jeg se dit skema?
Godt, du er sammen med os, som kan lide at terpe.
De fleste her kommer fra psykiatrien.
De er heldige, hvis de klarer dagen uden at tisse i bukserne eller slå på lærerne.
Bare rolig. De tunge tilfælde bor på tredje etage.
Det er det store pilleparadis.
-Jeg bor her. 208. Hvor skal du bo? -313.
Du tager gas på mig, ikke?
Er du...?
Godt så.
Undskyld!
-Dine hallucinationer. Hvad kalder du dem? -Skygger.
Hvornår begyndte de?
Da jeg var lille. Jeg var fem-seks år.
-Ser du dem stadigvæk? -Nej. Det er et stykke tid siden.
Sig mig, Lucinda... Hvorfor tror du, at du er her?
-Spørg dommeren. -Jeg ved, hvad han mener.
Men jeg forstår ikke dit valg. Du er stabil, når du tager din medicin.
Ingen hallucinationer, paranoia eller mareridt.
Jeg er ikke sindssyg.
-Ingen siger, at du er sindssyg. -Det siger alle.
Hvis du tager din medicin, kan du komme væk herfra.
Vende hjem til din gamle skole og dine venner.
Jeg føler mig ikke godt tilpas med dem.
Hvis du nægter, skal du være her på behandlingshjemmet under overvågning.
Selvom jeg er låst inde, vil jeg hellere være mig selv, end forsøge at passe ind.
Du har chancen for at få et normalt liv.
-Stakkel. Hun aner ikke, hvad der venter. -Det bliver måske anderledes denne gang.
Jeg tør vædde på, at Luce brænder op som sædvanlig.
-Jeg er på. -Det er ikke en leg, Roland.
Så skal vi til det igen.
"Thi sindet er sit eget sted og kan, Af Helved' gøre himmel."
Milton. Det tabte paradis.
Lucinda Price? Miss Sophia. Du skal have mig i religionsfilosofi.
Skal du hente dine bøger? Matematik, litteratur, kemi, religion og historie.
Der mangler en. Den står i specialsamlingen.
-En fornøjelse at møde dig. -Tak.
Hej.
Vent lidt!
Du tabte den her.
Du forskrækkede mig!
Godt så...
Din stakkel... Faldt du? Slog du dig?
-Det går. -Nej. Du har aldrig haft det værre.
-Det var en dårlig idé at komme her. -Har jeg gjort dig noget?
Jeg brækker mig. Du kaster med håret og forventer, at verden står stille.
-Du kender mig ikke. -Jeg ved, at du er en sindssyg morder.
-Hold op! -Syge kælling.
-Det gik hurtigt. -Hun...
Ja, det var sikkert hende, der begyndte, men du behøver ikke lade dig provokere.
-Undskyld. -Slås man, kan man blive smidt ud.
Du ville blive indlagt på psykiatrisk hospital. Vil du det?
Eftersom det er din første dag, skal du rydde op i gården.
Og du følger med mig!
Man må ikke være her uden tilladelse.
-Jeg troede... -Nej, nej! Det var for sjov.
Undskyld.
-Var det ikke sjovt? -Jeg har haft en hård dag.
Velkommen til Sword og Cross. Et vanvittigt sted.
Pennyweather Van Syckle-Lockwood. Kald mig Penn.
Du hedder Lucinda, men kaldes Luce. Du kommer fra Dover med topkarakterer.
-Hvor ved du det fra? -Ups... Var det stalker-agtigt?
Undskyld. Skolen er enormt lille, og der sker ikke så meget her.
Og du er ny, klog og sød, så du får sikkert en masse opmærksomhed.
Fint.
Jeg skal gå.
Hvis du er storsindet, kunne du måske glemme, at jeg antastede dig på toilettet-
-og snakkede derudad, fordi jeg ikke kunne stoppe mig selv.
Penn? Vil du følge mig til sovesalen? Jeg er faret vild.
-Ja da. -Tak.
Tænk, hvis der gik engle på Jorden. Det er fortællingen om de faldne.
Engle, som er dømt til at leve blandt os dødelige.
De blev forvist, fordi de ikke valgte side i Lucifers krig mod himlen.
Ved nogen, hvad krigen handlede om? Todd?
-Det gode mod det onde? -Nej, det er for forenklet.
Lucifer var Guds yndling.
-Hvad fik ham til at vende sig fra Gud? -Hans pige droppede ham måske?
Hvad skete der med de andre engle?
De, som tog Satans parti, kom i helvede, og kun de trofaste blev tilbage i himlen.
De, som ikke valgte side, blev forvist. De er de faldne.
På Jorden beholdt nogle af de faldne deres englekarakter.
De har angret og venter på at få lov til at vende tilbage til himlen.
Andre står på Lucifers side og finder glæde ved at gøre fortræd og skabe kaos.
Men ingen af dem kan forlade vor verden på grund af den oprørske engel.
Han forkastede både Gud og Lucifer-
-i sin søgen efter menneskelig kærlighed.
De andre må blive på Jorden, til han vælger side-
-i den eneste krig nogensinde. En krig, som stadig raser omkring os hver dag.
-Det lærte du vel i søndagsskolen? -Nej, jeg gik ikke i kirke.
-Ikke? -Mine forældre er ikke troende.
-Er du ikke døbt? -Nej.
Er krigen forbi?
Hvis Djævelen lever, hvad hindrer ham så i at forsøge igen?
Udmærket spørgsmål.
Har du fundet flere, som vil vædde? Klø på, Roland.
Kom du noget til, Luce?
Hvad foregår der? Er nogen kommet til skade?
Jeg har det faktisk udmærket. Maden er god.
Hvad som helst?
Dine pandekager med flødeskum og...
Du! Skynd dig lidt!
Vent lidt...
Mor?
Tiden er gået.
Nu skal jeg vente en hel uge! Jeg fik ikke engang sagt farvel.
Du kan få min tid på tirsdag.
Jeg har været her i seks år, og alle jeg vil tale med, befinder sig her i lokalet.
Hvad med dine forældre?
-Jeg har tænkt på at spørge... -Hvordan jeg havnede her?
Du behøver ikke fortælle det.
Da mine forældre blev skilt, ville ingen af dem have mig-
-så de besluttede at sende mig på kostskole.
Da min mor så brochuren med børn, som rider og svømmer...
Så holdt de op med at søge, og jeg blev indskrevet.
Du er altså ikke en maniodepressiv anorektiker med hang til selvskade?
Nej. Min diagnose er meget værre og desværre uhelbredelig.
-Jeg har SLF. -SLF?
Sørgeligt Ligeglade Forældre.
Ja... Mine forældre er nederen.
Men der er jo en pool her.
Sig, det er løgn!
Er Cam forelsket?
Det kan gøre det svært for dig. Glem ikke, hvem du arbejder for!
-Daniel? Jeg fik aldrig sagt tak i går. -Det var så lidt.
Tak alligevel.
Der er en pinlig sag, jeg vil spørge om. Men jeg har alligevel valgt at gøre det.
Du virker så bekendt. Som om jeg kender dig. Kan det være tilfældet?
Nej. Det ville jeg kunne huske.
-Jeg tænker hele tiden, at... -Jeg skal gå.
Tak.
-Nye pige! Vil du allerede flygte? -Jeg overvejer det.
Vil du have morgenmad?
-Fristende, men jeg er sent på den. -Bedre aldrig end sent.
Det smagte godt. Hvor var det fra?
Jeg stjal det fra lærerværelset. De har en ordentlig espressomaskine.
-Du er uforbederlig. -Det siger de.
-Er du uenig? -Jeg ved bare, hvad jeg kan lide.
-Og du bryder reglerne for at få det? -Ja, hvis risikoen kan betale sig...
...har jeg ingen grund til at lade være.
Og du? Her kommer man ikke, hvis man følger reglerne. Er der en oprører i dig?
-Jeg er bare misforstået. -Nej, jeg kan se det.
-Du har en gnist. -Hvad mener du?
Du gør hellere det rette, end det du får besked på.
Altså er der ballade med dig.
-Du tror vist, at du kender mig. -Jeg ved, hvad jeg kan lide.
Tiden er gået.
Roland holder fest på fredag. Man må tage en ven med.
Vi er nogle stykker, der mødes for at lette trykket.
-Skal du ikke også til til time? -Jeg har hørt det hele før.
En garde! Allez!
Hvor gennemtænkt er det?
De giver våben til medicinerede teenagere med ringe impulskontrol.
Stands! Skift partner. Din tur, Sparks.
Price! Vi skal se, om du har hørt efter.
-Kan du huske, hvad jeg viste dig? -Egentlig ikke.
En garde!
Allez!
Ikke dårlig af at være den første gang.
Skift partner! Grigori, kom her!
En garde! Allez!
Det var godt! Igen. En garde!
Allez!
Grigori, stands!
Stands!
-Jeg giver det en uge. -Betyder det noget, at hun ikke er døbt?
Grigori bliver altid besat af noget, men det gør aldrig nogen forskel.
Indse, at Luce skal dø. I kan ikke gøre noget som helst ved det.
-Jeg troede, at du var nybegynder. -Det er jeg også. Min krop tog over.
Som om jeg vidste præcist, hvordan man gør.
Sådan havde jeg det med trigonometri. Først tænkte jeg: "Jeg er et geni."
Så kom jeg i tanke om, at vi havde gennemgået det hele året før.
Du er virkelig ramt af ham.
Nej, det er ikke på den måde... Jo, måske.
Det føles, som om jeg kender Daniel. Som om jeg har kendt ham længe.
-I gik måske i børnehaven sammen? -Han sagde, at vi ikke havde mødtes før.
Så løb han sin vej. Det vær mærkeligt.
-Der er noget, som ikke er helt... -Hvad mener du?
Jeg får ballade, hvis du siger der til nogen.
Jeg arbejdede på kontoret i min ferie. Det lyder åndssvagt, men er ret sjovt.
Randy er helt blank med computere, så han bad mig om at gøre enkle ting-
-såsom at hente filer eller sjove filmklip.
Det betyder, at jeg har fuld adgang til alles journaler.
Jeg har set Daniels fil. Den er tom.
Han har hverken adresse eller pårørende... Er den pæn?
Der er noget sært over det slæng.
De taler aldrig om deres familier, pjækker altid og kender vist hinanden fra før.
Daniel kom her først. Så kom Gabbe.
-Blondinen som altid hænger på ham? -Ja. 85 procent sukker.
Så kom Arriane. Og Molly. Hun er tydeligt forstyrret.
Roland. Hvordan klarer han urinprøverne? Og så den kommende livstidsfange: Cam.
Miss Sophia er også ny og bryder sig kun om sine yndlinge.
-Hvad får du ud af det? -Aner det ikke.
Tænk, at jeg skal til en af Rolands fester!
-Hvor er I fine! -Tak.
Også du, som sædvanligt.
Er det forkert af mig at hade hende?
Fordi hun er en fejlfri, solbrændt og sjælløs blondine, som altid smiler...
-...og som står og kysser din flamme? -Ja, noget i den stil.
Det er muligvis forkert, men jeg forstår det godt.
Har nogen bestilt noget at drikke?
-Hvordan havnede du her? -Du inviterede mig.
Det var ikke det, jeg mente. For os andre er det tydeligt.
Stoffer, hærværk, depression, nymfomani...
-Hvorfor er du endt sådan et sted? -Jeg er ikke så uskyldig, som jeg ser ud.
Hej.
Er det en Flying Lotus-jakke? Du er noget af en hipster.
På en god måde! Det er jo ikke, fordi du forsøger at spille sej...
Du er faktisk sej.
Meget er jeg blevet beskyldt for, men ikke dét.
-Hej. -Er det til mig? Tusind tak.
-Er den fra en koncert? -Ja, jeg så ham i Asheville med Teebs.
-Teebs er min yndlingskunstner. -Thundercat forandrede mit liv.
Og Thundercat naturligvis. Har du hørt "Daylight"-remixet?
-Sikke en bas. -Lige præcis.
Ja!
Frygtelige minder? Tænker du stadigvæk på ham?
-På hvem? -Drengen, du myrdede. Trevor.
Høj, ser rimeligt godt ud...
I hvert fald før han mødte dig. Nu er der ikke meget at se på.
-Hvor har du hørt om ham fra? -Jeg ved meget om dig, vanvittige Luce.
Jeg kender dig bedre, end du selv gør.
Du kan ikke lide ild, men ilden kan lide dig.
-Nu er det nok! -Hold kæft, inden du får et ar mere!
Skrid, Molly! Er alt vel?
Hvad har du gang i? Hold dig væk fra Luce!
Du er forvirret. Du vil altid have det, som du ikke kan få.
-Denne gang er hun min. -Lad mig være!
Der er liv i rummet...
-Hvor er Luce? -Jeg troede, at hun var sammen med dig.
-Hun har ikke brug for din hjælp. -Hvem skal beskytte hende? Du?
Slap nu af, I to.
Jeg er blevet træt. Jeg går nu.
-Skal jeg følge dig? -Nej, bare bliv.
Hallo?
Molly? Jeg ved, at det er dig.
-Hvor er Trevor? -Jeg er så ked af det...
-Hvad har du gjort? -Det er min skyld.
Hvordan er den første uge gået?
Godt.
Ingen episoder, syner eller mareridt?
-Nej. -Og dine skygger?
Godt.
-Hvad er der? -Ikke noget.
Jeg kan bare ikke glemme den.
Fornemmelsen af, at jeg kender dig.
-Har vi ikke talt nok om det? -Jo, men...
...jeg tror ikke på dig.
Der er noget mellem os. Du kan også mærke det.
Godt...
Du har ret. Jeg burde have sagt sandheden.
-Jeg har ikke været særligt sød ved dig. -Du har været en nar.
Men det er ikke på grund af dig.
-Der er en pige... -Gabbe.
Hvad? Nej, ikke Gabbe. Det er en anden pige.
Vi er ikke sammen længere, men jeg elsker hende stadigvæk.
-Det, som jeg forsøger at sige, er... -At jeg er bedre tjent uden dig?
Noget i den stil.
Så enkelt er det ikke. Man kan ikke styre andres følelser.
Jeg ville ønske, at det var anderledes.
Du må ikke gå!
Der er du jo! Jeg har været urolig. Du gik fra festen uden at sige farvel.
Hvad er der galt? Stands! Tal med mig.
Jeg havde en interessant samtale med Molly.
Hun vidste ting om mig, som jeg ikke har fortalt til nogen.
Nogen har talt med hende. Nogen, som har læst min journal.
Skulle jeg svigte din tillid for en sjælløs mobber med tvivlsom hygiejne-
-til gengæld for to piercinger og en fængselstatovering? Der fik du mig.
Du indrømmer det i det mindste.
Helt ærligt, hvad er der galt?
-Du har læst min journal, ikke sandt? -Selvfølgelig.
-Så har du kendskab til... -Skyggerne. Ser du dem stadigvæk?
-Ja. -Kan du se dem nu?
Nej. Men her er de blevet værre, og jeg er bange for, at nogen skal komme til skade.
-Vær ikke dum. -Det er jeg heller ikke.
-Trevor stod bare der. Og vi... -Fortæl mig, nøjagtigt hvad der skete.
Han ignorerede mig hele året. Pludselig flirtede han med mig.
Tag med mig i hytten.
For en gangs skyld ville jeg føle mig normal.
Vil du have noget at drikke?
Hørte du det? Er du sikker på, at vi er alene?
Luce... Slap af.
Åh nej... Flyt dig! Vi skal væk herfra.
Nej!
Skyggerne var større end nogensinde.
Pludselig eksploderede alt. Jeg kom ud, men ikke Trevor.
Trevor!
-Hvor er Trevor? -Jeg er så ked af det...
-Hvad har du gjort? -Det er min skyld.
Trevor!
Han er død, fordi der er noget galt med mig.
Jeg er glad for, at du vil være min ven, men du skal holde dig væk fra mig.
-Ønskede du, at han skulle dø? -Nej.
-Forsøgte du, at gøre ham fortræd? -Nej.
Så er det ikke din skyld.
Du behøver ikke være alene. Du har brug for en ven.
Lad mig hjælpe dig.
-Hvorfor det? -Sådan gør venner.
Sidste gang talte vi om, at Lucifers hovmod førte til faldet.
Hvem kan oversætte?
Humilitas homines sanctis angelis similes facit
et superbia ex angelis demones facit.
Nogen frivillige?
-"Hovmod gjorde engle til dæmoner..." -Hvad sagde du, Luce?
"Ydmyghed gør mennesker til engle. Hovmod gjorde engle til dæmoner."
Vi har vist en latinkender blandt os!
Nej, jeg har aldrig... Jeg gættede bare.
Hvad med englen, som gjorde oprør?
Var det ikke hans hovmod og hans jagt på kærligheden-
-som medførte, at de faldne blev fanget på Jorden? Arriane?
Du fordrejer myterne, så de passer til din tro!
-Som om kærlighed var et valg! -Jeg bryder mig ikke om din tone.
Du er bare sur, fordi han valgte den forkerte pige.
-Ud! -Gerne.
Jeg brænder hellere i helvede for evigt frem for at lytte til dit frelste pladder.
-Fedt. -Ja. Bliver hun bortvist?
Hun får nok ikke engang en eftersidning.
Jeg glemte min sweater. Jeg finder jer.
Du skal holde øje med Cam.
Statuen var ingen ulykke. Hun er i fare. Jeg så ham deroppe, før det skete.
-Hvorfor skulle han gøre det? -Hun er jo ikke døbt...
-Undskyld, jeg glemte min sweater. -Jeg skal tale med hende.
Luce! Vent lidt.
-Hvad er der? -Jeg tænkte, at vi kunne følges ad.
Selvfølgelig.
Hvad arbejdede du på i timen?
Ikke noget. Det er en slags grafisk roman.
-Hvad er det for en fortælling? -Den er vel romantisk.
-Ender den godt? -Det ved jeg ikke.
-Ved du ikke, hvordan den ender? -Nej, ikke endnu.
Jeg er kørt fast i den.
-Må jeg høre om den? -Det er nok ikke en god idé.
Jeg kan måske hjælpe dig med slutningen.
I orden.
Den handler om en dreng og en pige. De elsker hinanden højere end alt andet.
Men de kan aldrig være sammen.
-Hvorfor ikke? -Det er en forbandelse.
Hvert syttende år mødes de og bliver forelskede.
Når de er mest lykkelige, dør pigen.
Det er altså en tragedie?
Hvad sker der med drengen?
Han venter. Han ældes ikke eller forandrer sig.
Han er fortsat forelsket.
-Årene går, og så vender hun tilbage. -Den samme pige?
Hun er forandret. Hun har et nyt navn og en ny familie.
Hun kan ikke huske ham, men han ved, at det er hende.
-Hendes sjæl er født på ny. -Og de bliver forelskede?
Altid.
Hver gang er det lidt anderledes, men det ender altid på samme måde.
Det kræver kun et kys, så er hun væk.
Hvem kastede forbandelsen?
Selveste Djævelen. Han var misundelig på deres kærlighed.
-Noget kan de vel gøre? -Han har forsøgt alt.
Han forsøger at lede efter hende. Så forsøger han at undgå hende.
Han forsøger at flygte fra hjertesorgen, men forbandelsen finder ham altid.
Pigen i din historie...
Var det hende du talte om i svømmebassinet?
Hun er inspirationen.
Er det denne pige?
Der gennemskuede du mig. Jeg brugte dig til hendes nuværende inkarnation.
Dette skal forestille Paris i 1723. Det er åndssvagt.
Hvorfor lige mig?
Fordi du er smuk.
Men jeg kludrede i det med øjnene.
Der har altid været noget særligt over dine øjne.
-Hvad er der? -Ikke noget.
-Fortæl om stedet. Har du været der? -Betyder det noget? Hvorfor?
Jeg har aldrig været ude at rejse. Ikke engang uden for landet.
Men jeg ved, at der er en café, som dufter af jasmin efter regnvejr.
Caféejeren er god ved sin hund, men ondskabsfuld over for sin kone.
Jeg ved det, fordi jeg har været der.
Jeg har været der sammen med dig.
Du skal ikke sige, at jeg er sindssyg.
Det er bare en tegning. En historie!
Du lyver.
Jeg ville ønske, at jeg kunne sige det, som du vil høre.
Pust.
Tillykke med fødselsdagen.
-Ønskede du dig noget? -Siger jeg det, går det ikke i opfyldelse.
Jeg ved alligevel godt, hvad du ønskede dig.
Hvad ønskede jeg så?
Svar. Du vil have sandheden at vide.
Mød mig i buegangen klokken otte, så fortæller jeg alt.
Tag noget pænt på, for nu skal vi feste.
TILLYKKE FRA MOR OG FAR
-Se dig lige! -Hold da op...
-Er den din? -I aften er den.
-Hvordan opnåede du det? -Roland skaffer alt, hvad man vil have.
-Kommer jeg til at fortryde det her? -Det finder du kun ud af på én måde.
-Glem det. Jeg kører. -Starter du aftenen med at afvise pigen?
-Hvorfor er jeg her med dig? -For at feste.
Hver gang jeg stiller et spørgsmål, undgår du at svare.
-Det passer ikke. -Et eksempel: Hvor er du vokset op?
-Hvorfor fortæller du intet om dig selv? -Jeg morer mig og vil ikke ødelægge det.
-Er det så slemt? -Jeg foretrækker det sådan her.
Du lovede mig svar.
Kom nu, det er din fødselsdag.
Der kunne jo være andet, som du vil have.
-Hvad laver du? -Lad hende være, sagde jeg!
-Fordi hun betyder så meget for dig? -Nej, fordi du stadig er på Lucifers side!
-Spyt ud, Daniel. Fortæl hende alt! -Lad hende være i fred!
Jeg ved ikke, hvad der foregår, men det har intet med mig at gøre!
Jeg har aldrig troet på "den rette", men mine syner og følelser er ægte.
Det føles, som om vi har mødt hinanden i et tidligere liv.
Alt er forbundet med Daniel, men han støder mig fra sig.
Cam skjuler også noget. Hvad siger du?
Du sagde ikke, at du havde fødselsdag. Jeg tilgiver dig, fordi det er så saftigt.
-Tror du på reinkarnation? -Overhovedet ikke.
Det gjorde jeg heller ikke, men der må være en forklaring.
Jeg kan måske være til hjælp.
-Hvad laver du? -Vi har brug for én ting til.
Hvorfra ved du, hvor Todds værelse er?
-Hvordan gør vi? -Har du billederne til årbogen?
Todd har udarbejdet en algoritme til ansigtsgenkendelse.
Den blev udviklet på Carnegie Mellon, men jeg har justeret den lidt.
Han er så beskeden.
Undskyld... Det kan tage et stykke tid.
Den søger.
Vi har fået søgeresultater.
Se navnet. Det må være en slægtning.
-Hvad... -...satan?
-Udskriv det. -Jeg henter det.
Jeg regner med at du kan forklare det.
Jeg er helt blank.
Jeg elsker dig.
Hvad kan vi ellers finde?
Nu sker det igen.
-Lad mig være! -Luce? Er alt, som det skal være?
Luce?
Penn! Jeg skal finde Penn!
Hvor er du?
-Todd! -Jeg skal finde Penn!
-Vi yder den samme pleje som på sygehuset. -Jeg tager hende med hjem.
Hun skal være under observation, indtil hendes tilstand er stabil.
Sørg for at få hvilet. Jeg ringer, når Luce kan tage imod besøg.
-Der var intet, vi kunne gøre. -Jeg kunne have advaret hende...
-Hvornår har det hjulpet? -Hun har brug for os, og vi svigtede.
Er det en politiundersøgelse? Branden skyldes et lynnedslag.
På grund af ligheden med sagen om Trevor Beckman vil vi afhøre hende.
I må ikke tale med hende uden en advokat.
Vi er samlet for at sørge over tabet af en kær ven...
...hvis liv blev alt for kort, og hvis død kom som et chok for alle.
Vi vil altid mindes en gavmild ven, hvis selskab altid var en fornøjelse.
Selvom vi sørger i dag-
-skal I være forvissede om, at smerten med tiden vil styrke os-
-og minde os om, hvor meget Todd betød og altid vil betyde.
Han var ikke kun en hengiven søn, men også en elskværdig og gavmild ven.
Vi skal forvandle vor sorg til styrke.
Sådan hylder vi hans liv og bevarer hans eftermæle.
Kommer du til hans begravelse, efter du har myrdet ham?
Statuen, branden... Du forsøgte at slå hende ihjel.
Det er ellers dit speciale.
Er du bange for lidt konkurrence?
Mine følelser for Luce er ægte. Hun fortjener mere, end du kan give hende.
-Hvis du nærmer dig hende... -Hvad så?
Hvor mange gange skal du se hende dø?
Jeg elsker dig.
-Luce? -Penn...
Todd?
Jeg er så ked af det.
-Det er min skyld. -Det må du ikke sige.
-Det var de samme skygger... -Hold op!
Det var ikke din skyld.
Jeg er så ked af det.
-Ønskede du noget? -Tidligere liv og skæbnen...
Vil du høre sandheden?
-Det kræver kun et kys. -Kysser du ham, så dør du.
-Hvem kastede forbandelsen? -Selveste Djævelen.
Nej, Luce. Du kommer til at dø.
Har du det bedre?
Det gør ondt overalt, men jeg er i live.
Det er altid noget.
-Jeg kan huske... -Hvad?
Alt.
Branden. Du bar mig i dine arme. Det føltes, som om vi...
Det var noget, du drømte.
Det er muligt. Men det er ikke det eneste, jeg husker.
Jeg kan huske det her.
-Jeg kan huske, da billedet blev taget. -Hvad mener du?
Så er det nok. Jeg ved, hvad jeg ved.
Hele mit liv har folk fortalt mig, at jeg ikke var rigtigt klog.
Vi får se, om de har ret.
Kom ned derfra. Nej, Luce.
Det vil altid være dig. Som det altid har været.
Det er ikke tid til at være sentimental.
-Jeg gav dig den. -Det er længe siden.
Hvordan er det muligt?
-Tag det roligt. -Alt det onde stammer fra dem.
-De iagttager dig bare. -De myrdede Trevor.
Skyggerne stiftede ikke branden. De kaldes "varslere". Se...
Opfat dem som vinduer til fortiden. De tiltrækkes af dit livs højdepunkter.
Hvad er det, jeg ser?
Vort liv sammen.
Vi har været forelskede i tusindvis af år.
Alle dine syner er virkelige.
Vi fødes altså på ny?
Det gør du. Jeg er...
En engel.
Jeg er en af de faldne.
Lad være med det, Luce! Hvis du kysser ham, dør du.
Det var derfor, jeg forsøgte at støde dig fra mig.
Har du ikke sagt noget?
-Ufatteligt. -Jeg forstår ikke hvorfor.
Forbandelsen er min straf, fordi jeg ikke valgte side.
Bliv her. Jeg valgte dig. Jeg valgte kærligheden.
Hvis du kysser ham, dør du. Jeg har set det tusinde gange.
-Denne gang er det anderledes. -Han lyver. Jeg kan beskytte dig.
Du har set mit sande jeg. Det her kan være vor chance!
-Jeg beder dig... -Jeg kan give dig en fremtid. Et liv.
Jeg vil ikke miste dig igen.
Jeg ved, hvad jeg vil.
Nej!
Jeg er her stadigvæk.
Skulle forbandelsen være brudt nu? Hun er i fare.
Lucifer ved, at hun ikke er døbt.
Han brød kun forbandelsen for sig selv.
Daniel kan ikke beskytte dig. Men det kan jeg.
Hun er i større sikkerhed hos mig!
-Alt har sin naturlige gang, Daniel. -Cirklen er brudt!
Roland! Molly!
Luce! Følg med mig!
Jeg tager mig af Cam. Hvor jeg fører hende hen, må han ikke følge med.
Han fører Lucifer til os.
De er alle sammen engle.
-Du må ikke føre hende til Lucifer! -Jeg tjener ham ikke længere.
Det er dig, som bringer hende i fare, Daniel. Du er jo ligeglad med hende!
-Hvor skal du hen? -Jeg kan beskytte hende.
Hvad pokker... Gå tilbage til jeres værelser, og lås dørene!
Vent på afvarslingen!
-Vær ikke bange. -Det er jeg heller ikke.
-Jeg forsøger ikke at myrde hende. -Hvem er det så?
Vent! Det var hende, der satte ild til biblioteket...
Penn? Nej...
Nej!
Din tid er inde. Jeg er træt af at vente.
Hvert eneste af dine åndedrag holder Daniel væk fra hans plads i himlen.
Du er den virkelige forbandelse!
-Hvad har du gjort? Du skal jo tjene Gud! -Der er krig. Soldater gør deres pligt.
-Selv mord? -Du har altid nægtet at se helheden.
Var hun død, var du blevet tvunget til at vælge side, og ordenen var genoprettet.
Tak. Jeg forstår ikke, hvorfor hun gjorde det.
Hun er fanatisk. Hun gik for langt.
-Hvorfor ville hun slå mig ihjel? -Du er udøbt. Dør du, er det for evigt.
Sophia tror, at jeg vender tilbage til himlen, hvis du dør.
Men Cam havde ret. Lucifer er ude efter dig.
Derfor skal jeg have dig i sikkerhed. Jeg kender et sted.
-Jeg kan ikke forlade Penn. -Vi tager os af hende.
Hun følger med os. Af sted.
Luce? De tager Penn med sig.
-Der er ikke mere tid. Vi skal af sted. -Øjeblik...
Hele mit liv har jeg søgt sandheden om, hvem jeg er-
-og hvorfor jeg aldrig passer ind. Nu er jeg rædselsslagen.
Jeg har flere spørgsmål end nogensinde, men det her føles rigtigt.
Det er mit sande jeg. Det er her, jeg hører hjemme. Hos dig.
Jeg elsker dig. Det har jeg vidst fra det første øjeblik.
Det vil altid være dig. For evigt.
Tekster af: Dorte Langberg